NAPOLI
God aften.
- Mr. Templar, Deres bord er klar. - Jeg tar en drink i baren først.
Tre minutter, signore.
Dino Cartelli!
- Er det meg De snakker til? - Du kan ikke ha glemt meg. Euston.
- Fra Kontinentalbanken i Palermo. - Jeg har aldri sett Dem før.
- Men Dino, vi arbeidet sammen. - Som sagt: Jeg kjenner deg ikke.
La meg friske opp hukommelsen din. I Palermo etter krigen -
- var jeg overkasserer, og du var utlands...
Sett deg ned.
Er det din drink? Hva gikk alt det der ut på?
Det er jeg ikke helt sikker på.
- Hvem var de? - Det vet jeg ikke.
- Da får jeg spørre hovmesteren. - Nei, jeg har det fint.
- Jeg vil ikke ha bråk. - Det har vært bråk alt.
Vi går. Du blir her.
Jeg forstår det bare ikke. Vi arbeidet sammen i Palermo.
- Du kan jo ha tatt feil. - Det var helt sikkert Dino Cartelli.
Han har blitt tynnere, men ellers er han seg selv lik.
Vi dro på stranda hver helg. Vi hadde samme kjærester.
Vi var ... Nå ja, blås i det.
Jeg beklager at du ble innblandet.
Her er visittkortet mitt. Hvis du kommer til London ...
... låner du meg 100 000 pund.
Så langt vil jeg kanskje ikke gå, men jeg er glad for hjelpen.
Det hjelper med litt mat.
Jeg har ikke særlig matlyst nå. Jeg stavrer hjem til hotellet.
- Men enda engang takk, mr. ... - Navnet er Templar. Simon Templar.
ENGELSK TURIST MYRDET
- Vi serverer ikke lunsj ennå. - Jeg er ikke sulten heller.
Hendelsen i går med englenderen med stokken som satt her.
- Han så det skje. - Hva?
Da jeg kom inn, gikk fire personer ut. Hva het han i gulbrun dress?
- Jeg forstår ikke. - Du forstår utmerket.
Han er stamkunde, ikke sant?
- Han heter Dino Cartelli. - Jeg kjenner ingen som heter det.
Så prøv å komme på et annet navn.
- Hodet mitt er tomt. - Vær modig ...
... og bli rik.
Jeg beklager, men jeg kan ikke hjelpe deg.
Dere mistet nettopp de fem stjernene.
Vi har så mange kunder. Det er umulig å huske dem alle.
Jeg trenger bare et navn. Et navn, og så er dette dine.
Jeg tør ikke.
Hvor mange barn skal kona di brødfø, Charlie?
Greit, en adresse da. Charlie, hvor bor han?
- På Hotel Medina. - Takk.
Ja, det går et tog klokken 14.50.
- Kan jeg hjelpe Dem? - Dere har en italiensk-amerikansk gjest.
Han går i silkedress. Han mistet sigaretuiet sitt.
- Det må være signore Destamio. - Ikke Carlo Destamio?
Alessandro Destamio. Jeg gir ham det.
Kan du ikke ringe ham på rommet, så jeg kan gi ham det selv?
- Han reiste i morges. - Hvordan vil du gi ham det da?
Han leier suiten vår fast.
Deres navn? Hvis det er en finnerlønn ...
Den har du gitt meg alt.
Mr. Templar?
- Signore Destamio vil snakke med Dem. - Jeg vil gjerne snakke med ham også.
- Hvor kjører vi hen? - Til flyplassen.
- Ischia eller Capri? - Capri.
- Jeg er Lilly. Velkommen til Capri. - Hvordan fant du meg i den vrimmelen?
La meg.
Til Lilly. Pent navn. Fra Al. Vemmelig navn.
Det står ikke noe om kjærlighet.
- Vær så god. - Takk.
22 karat gull. Det lyder som en gammel historie. Tar jeg feil?
- Mottar du? - På full styrke.
- Englender fra London. - Korrekt.
Har du vært maratonløper? Du har fantastiske benmuskler.
Jeg har danset for et kompani i Roma.
Og nå er du sammen med Al i Capri.
Det er bedre betalt, og så er det varmere enn i London.
Det kan bli enda varmere.
Templar. Det var godt du kunne komme.
Det var like før jeg ikke kom. Jeg hadde ikke en tråd å ta på.
Folkene mine ble en smule for ivrige. Holder 3000 dollar?
For klærne, men ikke for bryet.
- Lilly, drikke. Hva skulle det være? - Jeg drikker bare sammen med venner.
Cognac og soda.
De innledende høflighetene er vel overstått.
- Det har du rett i. - La oss komme til saken.
Nettopp. Hvorfor spør du folk om meg?
- Livet ditt fascinerer meg. - Virkelig? Det kan jeg ikke forstå.
Jeg er født på Sicilia. En fattig, men respektabel familie.
Jeg emigrerte til USA og tjente noen penger.
Nå er jeg med. Du er den beryktede Al Destamio.
Ja, nå kan jeg huske alt.
Jeg tar den.
Mener du mitt lille problem med skattemyndighetene?
Det er mildt sagt, med tanke på at du ble utvist.
Rasediskriminering, fordi jeg er italiener.
Hvis de utviste alle skattesnyterne fra USA ville landet være tomt.
Men du ble også anholdt for svindel.
Saken ble avvist på grunn av mangel på beviser.
Ja, fordi et av hovedvitnene døde helt uventet.
- Du har fullstendig rett. - Det er til deg. Palermo.
- Den gamle hjembyen. - Unnskyld meg.
Vil du ha et godt råd? Vær forsiktig.
Og mitt råd til deg er: Stikk av, før jeg river hans verden i stykker.
- Hva? - Du hørte meg.
- Lille venn, vet du hva du er borti? - Nei, det finner jeg ut underveis.
Du kommer ikke mange meter. Bare i din fineste dress i en kiste.
Min eneste dress.
- Vil du ikke ha en drink? - Jo, gjerne en whisky med deg.
- Med eller uten soda? - Uten. Bare et spørsmål.
- Is? - Har du hørt om Dino Cartelli?
Mr. Templar, står du på vannski?
Står du på ski på vannet?
Bare når det er et "r" i månedens navn, Dino Cartelli.
Hvem hulen er Cartelli egentlig?
- Euston trodde det var deg. - Han tok feil.
Var det derfor du fikk ham drept?
Jeg liker ikke den tonen, ikke engang i fleip.
Jeg er en respektabel forretningsmann. Jeg er direktør for flere firmaer.
Noe av et sprang fra å være kasserer i Palermo.
Hvordan klarte du det?
Jeg skal få rede på det.
Mr. Templar.
Dra tilbake dit du kom fra. Stille og rolig.
Husk på at dette ikke er London eller New York.
Gjerne, Dino.
Alessandro.
Alessandro Destamio.
- Ikke glem det nå. - Ikke glem det nå, Dino.
Kom, Lilly. Besøkstiden er slutt.
- Er du ikke redd for ham? - Er du det?
Er du gal? Et brannsår fra en sigar.
Hvorfor går du ikke fra ham?
Hvis du hadde vært redd noen, ville du visst hvorfor.
Jeg går når han er lei av meg.
Og for sikkerhets skyld sørger han for at jeg er lutfattig.
Fem hundre dollar er nok til å dra tilbake til London.
- Det kan jeg ikke ta imot. - Hvorfor ikke? Det er Als penger.
Ha det, Lilly.
Takk, sir. Neste fly til Palermo går kl. 15.00 fra gate 7.
God morgen. Jeg leter etter en ansatt her.
Det er noen år siden han var her, men kanskje i en annen avdeling ...
- Hans navn? - Dino Cartelli.
Et øyeblikk.
Kom inn.
- Vil De ikke sitte ned, mr. ... - Templar. Simon Templar.
Mr. Templar, var De en nær venn av Dino Cartelli?
Jeg har faktisk aldri møtt ham.
Hans venn James Euston ba meg oppsøke ham hvis jeg kom til Palermo.
- Euston vet det vel ikke. - Hva vet han ikke?
Mr. Templar, Dino Cartelli har vært død i mange år.
- Det var en forferdelig tragedie. - Hva skjedde?
Det får vi aldri vite. Jeg fant ham skutt en morgen.
Hvelvet sto åpent. Alt var vekk.
Dino overrasket ranerne. Han gjorde motstand; de drepte ham.
Jeg beklager å måtte fortelle Dem det.
Takk. Jeg fikk det jeg kom for.
- Euston vil bli dypt sjokkert. - Det tviler jeg på.
Men han og Dino var svært nære venner.
Euston er også død. Forleden ble han myrdet i Napoli.
Farvel, og takk.
Ikke rør.
Han angrep meg med den.
- Navn? - Templar.
- Hvorfor angrep du ham? - Skulle jeg angrepet ham?
Noen av de menneskene så det. Du der! Du så det.
Han så ingenting, signore.
Følg etter ham. Det var han som overfalt meg.
Du er arrestert.
Mens du leker posthus, skaffer forbryteren seg vanntett alibi.
Pass, takk.
Vil du ha Diners Club-kortet mitt?
American Express? Hva med internasjonalt førerkort?
En beryktet mann.
Vi liker ikke forbrytere som utgir seg for å være turister.
Det var minst et dusin vitner som så det.
Vitnene dine er ikke enige, og ryktet ditt er temmelig frynset.
Fortell oss hva som fikk deg til å angripe.
Svar på spørsmålet mitt.
- Blir jeg formelt siktet? - Så absolutt, signore.
Så dere vil virkelig gjennomføre denne komedien?
Jeg skjønner. Sammenhengen demrer for meg.
Vær så vennlig å svare!
Han nekter. I så fall har jeg ikke annen mulighet enn ...
Du har minst tre muligheter.
En: Se etter fingeravtrykk på kniven. Du finner ikke mine.
To: Hent noen av vitnene, og tre: Finn morderen.
Før ham vekk!
De må være signore Templar. Herren som ble overfalt.
Jeg er Marco Ponti, stasjonens kriminalbetjent.
- Gleder meg. - Jeg kommer rett fra likhuset.
Angriperen var en lokal bølle ved navn Mariotti.
Han fortjente det, ikke sant, Maresciallo?
Den andre var sannsynligvis hans fetter Gino Mariotti.
Er De i byen noen dager til, så vi kan få identifisert ham?
Selvsagt.
Da behøver vi ikke holde på Dem mer. Mange takk for hjelpen.
- Kan jeg gå? - Hvis De ikke har mer å si.
Takk.
General ...
Jeg beklager hvis lunsjen Deres ble ødelagt.
Prøv Capriccio lenger nede i gaten. De lager den beste maten i Palermo.
Takk, det skal jeg.
Hva driver dere med?
- Vil De bestille nå? - Nei, jeg gir ham et par minutter.
De ventet meg?
De uttrykte Dem ganske tydelig.
Signore Templar, jeg har besluttet meg for å stole på Dem.
Da er du den eneste i Palermo.
Jeg vet Euston ble myrdet i Napoli, og at De besøkte Destamio i Capri.
- De er velinformert. - Det skal jeg være.
De er i krig med mafiaen, min venn.
- Destamio? - Han er don. En av de øverste.
Det forklarer jo mye.
Vi vil ikke finne Gino Mariotti hvis jeg ikke fanger ham selv.
Og hvis jeg gjør vil det være vitner som sverger på at du overfalt ham.
Ikke noe kan få ham til å tilstå at han kjenner Destamio.
- Han dør heller enn å snakke. - Og hvis han snakker.
La oss spise lunsj.
Og siden du betaler vil jeg ha noe skikkelig dyrt.
Ja, hvorfor ikke?
Jeg er utnevnt av anti-mafia-kommisjonen -
- og har fått de videste fullmakter.
Hvor lenge blir du på Sicilia?
Det er usikkert.
Men du er vel ute etter Destamios hode?
La oss si bare skalpen hans.
En hårfin forskjell. Jeg er ute etter begge deler.
Og jeg er ute etter alle sammen.
Øya knuges av frykt. Mafiaen er overalt.
Hvis jeg skal knuse den, trenger jeg hjelp av deg.
Den kan du regne med. Hvor begynner jeg?
- Mafiaens overhode ligger for døden. - Hvem er han?
Det vet vi ikke.
Men vi vet at de andre lederne har et møte snart, -
- kanskje denne uka alt, for å velge en etterfølger.
- Du må finne ut hvor. - Det er litt av en oppgave.
Stiger pulsen?
Hun spiser lunsj her hver torsdag. Derfor foreslo jeg dette stedet.
- Jeg ville du skulle se henne. - Hvorfor det?
Du skal gjøre kur til henne. Lær henne bedre å kjenne.
- Hvem er hun? - Du kjenner onkelen hennes.
Hun er Gina Destamio.
Goddag, jeg heter Simon Templar. Jeg har en avtale med Gina.
Vent her.
God ettermiddag, señora.
- Jeg er Donna Maria Destamio. - God dag.
- Hva gjelder det? - Deres bror ba meg se innom.
Jeg snakker ikke med min brors venner. Farvel.
Alessandro insisterte på det. Det var faktisk en ordre.
Hvorfor?
Jeg tror han var bekymret for Dem.
Jeg har det fint. Det kan De hilse ham og si.
Han tenkte ikke på helsen Deres.
Det har vært en varm dag.
Ønsker De noe kaldt å drikke før De går?
Så vennlig av Dem.
- Kjenner De min bror godt? - Inngående, Donna Maria.
- Er De en av hans kolleger? - Vi har mange felles interesser.
- Jeg visste ikke vi hadde gjester. - Du er naken med en fremmed mann!
Ikke bry dere om meg.
Jeg soler meg i hagen. Donna Maria misliker bikinier.
- Det gjør ikke jeg. - Det er min niese Gina, mr. Templar.
- Spiste du ikke lunsj på Capriccio? - Så hyggelig at du så det.
- Han er en av Alessandros venner. - Alessandro?
Så herlig. Hvordan har han det?
Han hadde det fint i går på Capri.
Du må fortelle meg alt om ham. Jeg har ikke sett ham på flere år.
- Blir du lenge i Palermo? - Jeg har ingen faste planer.
- Kjenner du byen godt? - Palermo? Hva bør jeg se?
Alt. Katedralen. Markgrevens kapell. Zisa.
Og så må du kjøre til Monreale.
- Kanskje du kan bli med meg. - Ja, gjerne.
Min niese kan ikke bli med Dem. Det fins guider til sånt.
- Cara, det kan du ikke mene. - Avgjort ikke.
Alessandro insisterte på at Gina skulle vise meg rundt.
Da skal jeg se i kalenderen om jeg kan unnvære henne en dag.
Unnskyld meg.
- Vi har bare Vermouth. - Det går fint. Med is, takk.
Jeg er redd din tante ikke liker meg.
Ikke vær redd for Donna Maria. Hun bjeffer verre enn hun biter.
Hun er så ulik Alessandro.
Er han ikke vidunderlig? Han sørger for oss alle sammen.
Han betaler regningene våre.
Han sendte meg på skole i Sveits i ti år, -
- og allikevel kommer han aldri på besøk.
- Aldri? - Nei.
Nå er det to år siden han kom hjem fra USA.
- Han kunne godt kommet innom. - Han har det temmelig travelt.
Klokken er mange. Det ville ikke være høflig -
- å la Alessandros venn gå så sent. Vil De bli til middag?
- Ja, vær så snill? - Det vil jeg svært gjerne.
Jeg gir beskjed på kjøkkenet. Unnskyld meg.
Vi har aldri gjester. Du må ha hypnotisert henne.
Jeg tror det er en enklere forklaring.
Slapp av, Al. Bare overlat det til meg.
Jeg gjør det, men nå må du ikke gjøre feil.
Kommer du til å savne meg mens jeg er i Palermo?
Det vet du jeg gjør.
Gi meg en cognac.
Ser man det.
En plutselig tilførsel av kapital.
- Templar? - Ja.
- Hvorfor? - Ikke for noe.
Lilly, menn forærer ikke kvinner 500 dollar uten grunn.
Til en gave til meg selv.
- Hvorfor det? - Han likte meg.
- Hvorfor det? - Av samme grunn som du.
Sikkert. Du kan jo ikke annet. Kom med den drinken.
Lilly, ikke gjør noe dumt, ikke tenk på det heller.
For hvis jeg kaster deg på gaten, -
- blir du arbeidsufør i enhver forstand.
Jeg ville gi deg pengene!
Du er en god og lydig liten pike.
Jeg har en liten overraskelse til deg.
Som belønning for din trofasthet blir jeg deg med meg til Palermo.
Jeg visste du ville bli glad.
- Oliven-sciacciatti. Velbekomme. - Det ser lekkert ut.
- Ta litt brød. Det er hjemmelaget. - Takk.
Gina kan godt bli med deg til Palermo i morgen.
Jeg er helt overveldet.
Brød!
Ikke bry deg om Lo Zio.
Han er gammel. Han hører dårlig og forstår ikke så mye.
- Men han er fornøyd. - Det er sikkert grunnen.
Velbekomme, alle sammen.
- For et herlig måltid. - Det var hyggelig.
- Fortell mer om Alessandro. - Det gjør han selv, når han kommer.
Kommer min bror til Palermo?
- Ja, på møtet, naturlivis. - Møtet?
Tenk at jeg endelig får se ham etter så mange år.
- Vet du hvor møtet skal være? - Nei.
Jeg vet ikke noe om min brors forretninger.
Alessandro? Jeg advarte ham.
- Jeg ba ham holde seg unna Roma! - Zio! Nå er det sengetid.
Nå drikker vi kaffe og cognac.
Jeg trekker visst for store veksler på gjestfriheten. Bare gå i seng dere.
- De kan jo komme til middag igjen. - Det ser jeg frem til.
Jeg finner veien ut. Takk for i dag. Vi ses i morgen, Gina.
- Jeg følger deg ut til bilen. - Nei! Hun må se til Lo Zio.
Han nekter å sove før Gina har sagt god natt.
- Det skjønner jeg veldig godt. - Da ses vi i morgen klokken 10.
Utmerket.
Ikke gjør sånt.
Jeg kunne ha slått først og tent lyset etterpå.
Det skal jeg huske. Gikk det bra?
Ikke fra ditt synspunkt. Enn du?
Jeg har sjekket politiarkivet. Cartelli ble drept under et ran.
Men han ble drept med hagle. Ansiktet hans ble skutt av.
- Hvordan fikk de identifisert ham? - Klær. Personlige eiendeler.
Da kan Cartelli være Destamio.
Nemlig. Og hvis vi kan bevise det, kan vi ta ham for mord.
For drapet på ham som fikk ansiktet skutt av.
Han holdt på å gjøre et ekstranummer i kveld.
Bøllene hans sprengte bilen min.
Marco, jeg har en rar følelse om meg og Destamio.
Jeg er ikke bare ute etter skalpen, men hodet hans.
Den rare følelsen, Simon, er en siciliansk sykdom.
Den er smittsom.
Vi kaller den vendetta.
Mr. Templar, Dem hadde jeg glemt alt om.
Det tror jeg gjerne, Donna Maria.
Ikke vær redd. Jeg blir ikke sen.
Hun virket overrasket over å se meg.
Ja, det gjorde hun faktisk. Hvorfor det?
Aner ikke.
Lo Zio sa han hadde advart Alessandro mot å dra til Roma.
Hva mente han?
Det er mange år siden.
Alessandro var svært syk, og Donna Maria var redd han ville dø.
- Han dro til en lege i Roma. - Og ble frisk?
Ja. Så emigrerte han til Amerika. Hvorfor spør du?
Jeg er bare nysgjerrig. Hvor skal vi hen?
- Jeg har planlagt hele turen. - Fint.
Giorgio. Har du ordnet den lille saken?
Det gikk ikke. Vi prøvde, men han kom seg unna.
- Hvor er han nå? - På rundtur med niesen din.
- Gina? - Ja.
Sett deg i bilen.
Jeg beklager. Det er oppstått et personlig problem. Jeg ringer.
- Det er ikke tid. - Don Pasquale vil møte deg nå.
- Det er en ordre. - Vi må kjøre nå.
Sett henne av, og pass på Templars hotel.
Gjør det ordentlig denne gangen. Han må dø.
Katedralen ble fullført i 1698, -
- og hagene her ble anlagt av kardinal ...
Unnskyld meg. Jeg kjeder deg.
Det er ikke deg, Gina. Tro meg. Men når det gjelder katedraler ...
Så kan du godt unnvære dem?
Men du ba meg jo bli med på rundtur.
Hvorfor det, hvis det kjeder deg?
Fordi jeg gjerne ville lære deg å kjenne.
Var det derfor du kom hjem til oss?
Nei, jeg er interessert i onkelen din.
Jeg tenkte meg det. Du har spurt hele morgenen.
- Betyr han mye for deg? - Ja, uten Alessandro ville vi sultet.
- Vet du hvor pengene kommer fra? - Jeg aner ikke.
Skal jeg fortelle deg hvor alle pengene kommer fra?
Skal jeg fortelle deg hva den snille onkelen din er?
- Han er en mafia-don. - Det er ikke sant. Du lyver.
Jeg løy bare da jeg fortalte at jeg var en venn av Alessandro.
Det er jeg redd jeg ikke er. Jeg er ute etter ham, og det vet han.
Derfor prøvde folkene hans å drepe meg i går.
- To ganger. - Hvorfor vil han drepe deg?
Jeg vet noe som kan ødelegge posisjonen hans.
Jeg vet at han ikke egentlig er Alessandro Destamio.
Hvordan kan du være sikker?
- Hva så med den ekte Alessandro? - Han døde for snart tyve år siden.
Jeg vet hvordan vi kan bekrefte det.
Uansett hva Donna Maria og Lo Zio sier, -
- ville de bare begravet ham i familiegraven.
- Fortell hvor den er. - På kirkegården i Santa Croce.
- Hvem er det? - Lilly.
- Hva pokker gjør du her? - Du må stikke av med en gang.
- Hva snakker du om? - De kommer for å drepe deg.
- Hvor er Al? - Han kjørte med noen venner.
- Hvor da? - Jeg vet ikke.
Simon, du må stikke av nå!
- Du hadde rett. - Hva skal jeg gjøre? De dreper meg.
Jeg sender deg med buss til Cefalu. Ta inn på Hotel Savoia.
Lås deg inne på rommet ditt. Vent der til du hører fra meg.
- Bli med! - Jeg har noe viktig å ordne her.
Jaså. Den utviste skurken.
Jeg beundrer din sans for humor.
Det var sleipt å la ham vente på meg i krypten.
- Det syns jeg også. - Var det Gina som røpet det?
Visste Gina du ville dra dit?
Nei, men hun er smart nok til å regne det ut.
Jeg må innrømme at jeg er litt bekymret.
Jeg må innrømme at det raker meg en dritt.
Fortell hvor Lilly er.
Aner ikke.
Vi får se.
Er du allergisk mot skopolamin?
Bare mot kvakksalvere.
Vent litt.
Anse det som en midlertidig utsettelse.
- Hvem er Don Pasquale egentlig? - Don Pasquale er mafiaens overhode.
- Han er visst temmelig syk også. - Han er døende.
Så de velger et nytt overhode. Og det kunne bli Alessandro.
Kanskje.
Hvor er vi egentlig?
Du stiller for mange spørsmål.
De vil snakke med ham.
Så trivelig.
Kom nærmere.
Simon Templar, du har vært til bry tidligere også.
Smigrende at du husker det.
Det betyr ikke noe, men du har feil oppfatning av oss.
- Det tviler jeg på. - Mafiaen har en jernhard moral.
Visste du at etter annen verdenskrig -
- var det hele tretti bander som terroriserte Sicilia?
- Og nå er det bare en. - Bare en eneste organisasjon.
Men nå hersker det orden. Handelen blomstrer.
Vi er kan nok være barske, men vi er rettferdige også.
- Hva gjør han her? - Lage problemer for meg.
- Hva slags problem? - Al liker ikke fødenavnet sitt.
- Klapp igjen! - Hva mener du med "fødenavn"?
Visste dere ikke det? Jeg trodde alle sammen visste det.
Før han dro til USA, var han Dino Cartelli.
Det er løgn. Alle kjenner familien min.
Og Destamio-slekten er en fornem og rettskaffen mafiaslekt.
En god anbefaling for etterfølgeren, Don Pasquale.
Haken ved det er bare at Dino ikke er en av dem.
Don Pasquale, får jeg i all ydmykhet foreslå ...
Bare et øyeblikk, Alessandro.
Hvem er denne Dino Cartelli?
En lusen tyveradd som ranet en bank i Palermo for tyve år siden.
For å unnslippe politiet kjøpte han seg inn i en gammel -
- og relativt respektabel familie.
Forsørgeren deres ble drept i Roma. Den egentlige Alessandro Destamio.
- Hvordan vil du forholde deg til det? - Med forakt.
Ja, forakt for Don Pasquale og hele mafiaens ære.
Og hva med din forakt, mr. Templar, for oss og over for sannheten?
Det er noe annet. Bare to her inne har ingen grunn til å lyve.
- Du og jeg. - Hvordan kom du frem til det?
- Vi skal dø snart begge to. - Sånn å forstå.
Vær så snill å forlate oss, så vi kan tenke over det du sa.
Skal vi gå, Dino?
Farvel, Simon Templar.
- Vi ses ikke igjen. - Jeg vet det. Jeg ender der oppe.
Alessandro!
Don Pasquale, jeg kan bare si at han lyver.
Jeg vil høre mer enn det.
Vi er gode lyttere.
- Hvis Templar snakker sant ... - Og det håper du?
Mine herrer ...
Det er ganske enkelt.
Vi har hans niese Gina. Vi har hans søster Donna Maria.
De vil fortelle oss sannheten.
Og nå vil jeg gjerne be om medisinen min, Alessandro.
Ikke noe glass.
Kutt det!
Få pistolen.
Dekk ham. Han vil rundt til forsiden.
Finkjem skråningen!
Opp dit med dere!
Opp med deg!
- Han må ha kommet forbi oss. - Alle tilbake!
Kjør videre! Følg med på veien.
Klampen i bånn.
Det er sikrest å kjøre midt i veien.
Ikke slipp dem forbi.
Fint. Bare fortsett sånn.
- Fortsett. - Men, signore, bestemmelsene?
Jeg lager bestemmelsene.
Når jeg sier fra, så trå på bremsen med full tyngde.
Nå!
- Hvem er det? - Simon.
Kom inn, Templar.
Snu deg mot døra.
- Du må på sykehus. - Nei.
Alessandro vil aldri tilgi meg. Finner han meg, dreper han meg.
Han rører deg aldri mer. Politiet i Palermo, takk.
Sett meg over til Marco Ponti.
Hvor er han?
Takk.
Palermo 1-0-0-9.
Gina, det er Simon.
Du må hjelpe meg. Jeg er i Cefalu.
- Marco Ponti kan skjule henne. - Du kan ringe ham hjemme fra meg.
Den idioten.
Templar ringte herfra to ganger. Til politiet og til dette nummeret.
Kom.
- Gina? - Hun er såret.
Nei, hun skal ikke inn hit! Jeg forbyr det!
- Hent noen bandasjer. - Du forstår ikke.
- Hun må på sykehuset. - Hvis du ikke vil hjelpe, så gå.
Hent bandasjer og varmt vann.
Nei, Amileta, ikke gjør det. For himmelens skyld, hør etter!
Da henter jeg det selv!
Vent! Du tvinger meg til å si det.
At Alessandro er mafiagangster, og at dere samarbeider?
Og at han vil drepe Simon Templar? Det vet jeg.
Du vet det, men forstår du det ikke?
Jeg forstår det utmerket.
Men ved å hjelpe dem soner vi for noen av våre synder.
Forlate dette huset, for vår alles skyld.
Hva er det De gjør?
Noe du burde ha gjort for tyve år siden.
- Hva er det? - Alessandro.
- Skynd deg ut bakdøren. - Jeg går ikke fra henne.
Jeg skjuler dere. Det er vi nødt til.
Simon, gjem deg her.
- Opphold dem! - Hva skal jeg si?
Lyv. Det har du gjort før.
Blomster ...
Donna Maria. Husk for en gangs skyld hvem du er.
- Donna Maria, min kjære søster. - Hva vil du?
Besøke min yndlingsslektning. Dere to, ovenpå.
Du tar kjelleren. Giorgio, ta første etasje.
- Du lovte å holde deg vekk! - Donna Maria, du er latterlig.
Du spiller fornem dame.
Det sicilianske aristokratiet er en saga blott.
- Vår familie er blant de fineste. - Den er lutfattig.
Vi hadde en avtale. Ditt navn for mine penger.
Jeg sendte Gina på skolen.
Uten meg ville dere ha solgt meloner på markedet.
Neimen, Lo Zio.
Husker du Alessandro?
Du er en lur gammel mann. Har du sett Templar i dag?
- Han vrøvler. - Hvor da?
Blomstene.
Utrolig.
Sist jeg så deg var du ...
... så høy.
Nå har du vokst, og blitt veldig pen.
Hvordan er det du behandler din hjemvendte onkel? Kom hit.
Ja, du er blitt noe meget anselig.
- Ingenting. - Hagen.
Nå skal jeg stille min trofaste familie et par spørsmål.
Jeg vet at dere vil snakke sant. Har Templar vært her?
Nei.
- Donna Maria? - Nei.
Blomstene.
Han ringte hit for under en time siden. Til hvem?
- Meg. - Om hva?
Han ville ha meg til å hente ham og en såret pike.
Jeg kjørte dem til sykehuset i Santa Maria.
- Og så? - Så kom jeg hjem.
- På mindre enn en time? - Jeg kjører fort.
- Er Templar i Santa Maria nå? - Det vil jeg tro.
La oss se etter.
- Ingenting. - Vi har visst funnet ham.
Gina, vi to må ta en lang prat. Jeg vil vite alt om deg.
Det var hyggelig. Ikke akkurat en festlig gjenforening, men allikevel.
Forteller du sannheten om Templar?
Selvsagt. Du er en fornem dame.
Men for sikkerhets skyld tar jeg med meg Gina.
Men hun er niesen min.
Hun blir ikke skadet, hvis Templar er på sykehuset.
- Vent. - Donna Maria, det går bra.
Jeg håper De er tilfreds med det De har oppnådd.
- Hvor er Gina? - Han har tatt henne!
- Hvis det skjer barnet noe ... - Hvis han gjør noe, dreper jeg ham.
- Vi skulle ha tatt til venstre. - Vi skal ikke til Don Pasquale ennå.
- Er det hæren? - Nettopp.
Et håndplukket kompani fløyet inn fra Roma for en uke siden.
Major, det er Simon Templar.
Jeg har hørt mye om deg. Det gleder meg at du er her.
Hva vet vi?
Don Pasquale ligger for døden, -
- og alle mafialederne står ved dødsleiet.
- Glimrende. Vi slår til her og nå. - Major, det er et lite problem.
De har tatt Gina Destamio som gissel.
Skulle jeg ta hensyn til en eller annen småjente?
Jeg skal. Jeg vil gjerne få henne ut før dere angriper.
Hvordan?
Det er en mulighet.
Don Pasquales hus er her.
Takk.
Gi meg ti minutter.
Du.
Nei! Jeg nekter å anerkjenne deg.
Ikke så lenge det er tvil om hvem du egentlig er!
Giorgio, hent niesen min.
Du ville ha et bevis. Hun kan fortelle deg hvem jeg er.
Si det, Gina.
- Si at jeg er Alessandro Destamio. - Glem det, Gina.
Skynd deg hit.
Bare bli stående rolig.
Bønnestengel. Bulen under armen din.
Få den vekk.
Langsomt.
- Det er bare to skudd i den der. - Hvilke to vil være helt, da?
Ingen frivillige?
Det var synd. Legg den på gulvet.
Spark den hit.
Da var det gjort.
Den sannheten du ba om, selv om det kan være det samme nå, -
- er at Alessandro Destamio er begravet på Santa Croce.
Han døde i Roma i 1 950.
Dino trådte i hans sted og emigrerte til Amerika.
Hvis han hadde betalt skatten sin, ville han vært der ennå.
Stans!
Flytt deg!
Skynd dere opp hit!
Stans! Tilbake, ellers dør hun!
Av sted!
Dino!
Vær forsiktige. Han er mafiaens overhode.
Før ham vekk.
Bare vent, Templar.
Jeg har råd til å vente, Dino. Hva med deg?